Tidigare i "The Unsettling":
- Vem är det? - Han kallas Askmannen.
Vi borde ge oss av härifrån. Inser ni inte faran vi är i?
Förlåt.
- Vart är du på väg? - Det du tror dig se är inte verkligt.
Att rymma är inte lösningen.
Jason är död.
Om ni bryter mot sovtiderna måste ni lämna ifrån er telefonerna.
Jag vill härifrån lika mycket som du men det lär inte ske i kväll.
Det måste ske i kväll. Fortsätt spela glada familjen till släckningsdags.
- Sen sticker vi. - Inte utan telefoner.
De är vår enda länk till omvärlden.
- Fia verkar vilja behålla dem. - De ligger nog i garderoben.
- Hur vet du det? - Att snoka är min grej.
Jag vet att det här är tufft för dig.
Den nya renheten räddade mig och nu är allt bara en lögn.
Det är därför vi ger oss av.
Vi kan inte ta oss nånstans så länge Fia och Isaac stryker runt här.
- Är staketet redan lagat? - Vi är på god väg.
- Jag ville fråga en sak. - Vad då?
Jag vill gärna laga middag i kväll med Nadine, Connor och Maya -
- som ursäkt för min otacksamhet.
Det var fel av mig att rymma i går.
Skulle du kunna köpa lite pasta och grönsaker åt oss?
Jag vet nog vad du har i tankarna. Du kan inte lura mig.
Du vill ha tillbaka din telefon, inte sant?
Delvis det, men jag vill också gottgöra för min respektlöshet.
Okej. Lämna en inköpslista på bordet.
Becca?
Tack för att du försöker vara en i familjen.
Jag åker till affären. Jag är strax tillbaka.
- Jag går, jag vet var lådan är. - Nej, jag gör det.
Det var min idé. Jag gör det.
- Lycka till. - Var försiktig.
Varför lämnade du oss?
Du sa att du skulle skydda mig.
Telefonerna är krossade, som om hon hamrat sönder dem.
Vi får klara oss utan.
- Säkert att ni inte behöver hjälp? - Vi klarar oss... mamma.
Jag får medge att det ser fantastiskt gott ut.
Otroligt vad ni kan åstadkomma.
Det är väldigt fint. Tack.
I torftiga tider ger Handen oss mer.
- Det luktar så gott. Jag ger dig. - Jag tänker inte äta det där.
Uppför dig. Dina syskon lagade maten med kärlek.
Det struntar jag i!
Jag ska prata med honom.
Nej då, han behöver nog bara tid för sig själv.
Jag kan tänka mig en till portion.
Nu när jag vet att du kan laga mat ska du få laga oftare.
Isaac!
Var har ni gjort?
Kom, vi måste skynda oss. Ta det ni kan bära.
- Vad väntar du på? - Vi borde ta med oss Dominic.
- Inte en chans, han skrämmer mig. - Fia är ju galen!
- Vi har inte tid! - Han är inte rakt igenom ond!
Jag har själv blivit kvarlämnad. Jag gör inte samma sak.
- Becca har rätt. - Jag håller med.
Ni är inte kloka.
Dominic...
Vi tänkte åka in till stan och du måste hänga med.
Jag åker ingenstans.
Det är viktigt. Lita på oss.
Vi ska alla ge oss av. Det är inte säkert här.
Jag åker ingenstans utan mamma och pappa.
Vad gör vi?
- Släpp mig! - Kom nu, Dominic!
- Kidnappar vi folk nu? - Släpp mig!
- Dominic! Dominic! - Låt honom vara.
Ta dem!
Vad har hänt med henne?
Jag har ju försökt säga det till er!
- Nej, nej! - Hörni!
Har du foten på bromsen? Du måste bromsa när du startar.
Åk!
Vi måste åka! Åk!
Herren...
...över flammorna kräver lydnad.
Fan ta Handen!
- Vart ska vi ta vägen? - Så långt härifrån som möjligt.
Vi måste kontakta Lorraine. Hon kan hjälpa oss.
- Vad var det? - Det lät som punktering.
- Isaac sköt sönder däcket. - Vi måste ta oss till stan.
- Det tar flera timmar att gå in. - Det där stället, då?
Ett läskigt hus mitt i ingenstans? Nej, tack.
Har du en bättre idé?
Kan nån förklara vad som hände med mormor?
Fattades bara att huvudet snurrade.
- Jag trodde att du var galen. - Jag kan inte klandra dig.
Du är definitivt inte galen.
Vad var det svarta som kom ur munnen?
Jag såg samma sak i fållan.
Jag känner doften än. Som skämt kött.
- Ännu läskigare på nära håll... - Det finns fast telefon.
Trodde aldrig att jag skulle bli så glad över det.
Det finns nog en telefon i huset. Vi kan ringa Lorraine.
Ingen verkar vara hemma. Ser ni nån telefon?
Ingen telefon, och från och med nu är jag officiellt vegetarian.
Är den olåst?
Titta, en telefon.
- Hallå? - Lorraine, det är Becca.
- Jag kände inte igen numret. - Jason är död.
Vi tror att Fia och Isaac dödade honom.
Jag såg hans kropp. Och Fia tog våra mobiler...
- ...så vi tvingades droga dem... - Droga dem? Var är du?
Jag är med Connor, Maya och Nadine.
- Vi är i säkerhet, för tillfället. - Vet du vilken adress du ringer från?
Nej, men ta Lainey Ridge Road och halvvägs till ranchen...
- ...ser du ett hus på vänster sida. - Okej, jag är på väg. Gå ingenstans.
Hon är på väg.
- Halleluja. - Vi klarar oss.
Det här stället är läskigt. Hjälper du mig att hitta vatten?
- Inte illa... - Ja.
Jag insåg precis en sak.
Vem ska ta hand om krukväxten nu?
- Såg jag dig le nu? - Log jag?
- Mitt ansikte minns inte hur man gör. - Det får kanske öva upp sig nu.
Becca, jag är skyldig dig så många ursäkter...
- Det behövs inte. - Jo.
Jag borde ha trott på dig. När du sa att vi måste därifrån -
- lyssnade jag inte på dig. Jag betedde mig som en idiot.
- Lite, kanske. - Väldigt mycket.
Jag ska aldrig tvivla på dig igen. Det har du mitt ord på.
Jag tenderar att förlora människorna jag bryr mig om.
Det är väl lite av en yrkesrisk för oss fosterbarn.
Hur som helst så vill jag inte att det inte sker igen.
Du kommer inte att förlora mig.
- Jag vill nog kyssa dig igen. - Jag skulle nog gilla det.
Hörni...?
Askmannen.
- Vi måste härifrån. - Kom!
Vem där?
På dem!
Seså!
Visa er.
- Vad gör ni i mitt hem? - Snälla, låt oss bara gå.
- Jag tänker inte göra er illa. - Inte?
Ni bröt er in i mitt hem.
- Vi försöker bara komma undan. - Från vad då?
Ranchen. Fia. Den nya renheten.
Den här jorden fördärvar.
Min familj försökte ta sig härifrån när jag var ung...
- ...men den fick dem att återvända. - Vad menar du?
Den här jorden är ond. Den får folk att förändras.
Den förändrade min mamma och pappa.
Fick dem att utföra hemska saker.
Folk har försökt rena marken sedan före mina farföräldrars tid.
- Men det har ingen verkan. - Rena? Hur då?
Urinvånarna malde örter i lerkärl.
Spanjorerna välsignade jorden med vigvatten.
Och Den nya renhetens anhängare satte eld på sina hus.
En rit där de offrade sina barn.
- Mördade de sina barn? - De blev levande brända.
Det är ju eldsvådan vi läste om, där mormors syskon omkom.
Ja, fyra barn dog den natten för 75 år sen. Bara ett överlevde.
Åldermännen trodde att det skulle rena jorden -
- och få slut på den torka som drabbat deras jord.
Regnet återvände, men ondskan sköljdes aldrig bort.
- Vänta, sa du fyra barn? - Ja.
Fyra flammor måste släckas. Det står skrivet i boken.
Fyra flammor. Det är vi.
Det kommer en bil.
Becca, förlåt för allt. Ni är i säkerhet nu.
- Jag är så glad att du är här. - Hoppa in i bilen, så åker vi.
- Tack för att du hjälpte dem. - Avfartsvägen är bästa vägen.
- Du borde inte ha trotsat Handen. - Vad sa du?
Varför tar det så lång tid?
Lorraine, vad gör du?!
- Öppna dörren! - Den är låst!
Öppna dörren!
- Sätt dig i bilen. - Jag förstår inte.
Den styrande handen har bestämt detta.
In i bilen. In i bilen!
Herregud...
Hur kunde göra så här mot oss?
Du var den jag litade på mest.
Jag trodde att du brydde dig.
Systemet brydde sig aldrig om er. Ni var bara siffror, spöken -
- som behövde avlägsnas.
Nu kan ni vara del av nåt större. Äntligen har ni ett syfte.
Ut ur bilen!
Seså, snabba på.
Hur vågar du droga mig?
Jag trodde att ni lärde ut medkänsla. Att det var en fredlig religion.
Er aska ska rena jorden.
Er död kommer att omskrivas i Askglödens bok.
Handen har guidat mig hela livet. Varför skulle jag tvivla nu?
Gå upp till huset!
Precis som min familj återupprättade renhet och ljus för 75 år sen -
- ska vi också göra det.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com